Materiaalit: ![]() | ![]() | Tuotetuntemus ![]() ![]() ![]() Keruutuotteiden jalostaja on selvillä eri keruutuotteiden laatuominaisuuksista ja yleisimmistä kaupan olevista valmisteista. Hän on perehtynyt keruutuotteiden valmistusta koskevaan lainsäädäntöön ja osaa soveltaa sitä käytäntöön. Hän osaa kertoa, mitä keruutuotteilla tarkoitetaan ja hänellä on tietoa luonnonkeruutuotteista kuten:
Hän osaa kertoa eläinperäisistä luonnonkeruutuotteista kuten hunajasta, luusta ja munista. Luonnontuotealan määrittely riippuu näkökulmastaLuonnontuoteala itse määrittelee luonnonmarjoihin, -sieniin ja -yrtteihin sekä muihin luonnonkeruutuotteisiin liittyvän toiminnan usein arvoketjun pohjalta eli raaka-aineiden kasvatus, talteenotto, ensikäsittely, alkujalostus, jalostus, markkinointi.
Toinen tapa on toimintasektorin mukainen eli luonnontuotealan yritys-, koulutus-, tutkimus- ja neuvontatoiminta (Luonnontuotealan teemaryhmä 2004). Luonnontuoteala sivuaa ja on osa luontoyrittäjyyttä. Suomen luontoyrittäjyys-verkosto määrittelee luontoyrittäjyyden luonnon antimiin ja luonnon tarjoamiin elämyksiin perustuvaksi vastuulliseksi yrittämiseksi. Maa- ja metsätalousministeriön asettaman Suomen maaseutupoliittisen yhteistyöryhmän luonnontuotealan teema-ryhmä rajaa luonnontuotteiksi seuraavat: metsämarjojen/luonnonmarjat, -sienet, yrtit, puiden sivutuotteet (puuhiili, terva, mahla, pettu, tuohi, kävyt, havut, tuhka ja oksat), käsityö- ja koristetuotteet (pajut, sammal, kaislat, kivet, jäkälät) hoitotuotteet (turve, savi ym.) ja kuitukasvit (tupasvilla, nokkonen). Tähän voi lisätä luonnon ja maiseman itsessään tuotantoympäristönä, visuaalisena maisemana ja äänimaisemana, joiden ”kulutus” tapahtuu toisella tavoin. Luonnontuotealan yhteydessä puhutaan myös luomutuotannosta. Luonnonmukainen tuotanto eli luomutuotanto ja luonnonmukainen tuote eli luomutuote -käsitteillä ja toisaalta luonnontuotetuotanto ja luonnontuote - käsitteillä on selvä ero. Kerättävät ja viljeltävät luonnontuotteet ja erikoiskasvit voivat olla luonnonmukaisesti tuotettuja luomu-tuotteita tai tavanomaisesti tuotettuja tuotteita. Luonnonmukainen tuotanto on ympäristön ja luonnonvaroihin sopeutuvaa, valvottua tuotantoa, jossa ei käytetä keinolannoitteita eikä kemiallisia torjunta-aineita (luomutietopankki, luomu.fi). Lapin metsistä 85 - 90 % on luomutarkastettu. Metsäalana tämä on noin 7 milj. ha. Kun raaka-aineet kerätään tai tuotetaan luomualueilla, ovat raaka-aineet luonnonmukaisia eli luomua, kun raaka-aineet vastaanottaa yritys, joka on valvontajärjestelmässä mukana. Myös peltoviljelyssä voi olla luomutuotantoa tai tavanomaista tuotantoa, jolloin puhutaan esim. luomuerikoiskasveista tai luomuyrteistä ja toisaalta tavanomaisesta tuotannosta tai tavanomaisesti tuotetuista kasveista ja yrteistä. Lähde:
Lapin luonnontuote- ja erikoiskasviala. Maakunnallisesta mahdollisuudesta elinkeinoksi. Näköaloja, arviointia ja esityksiä. 2005. Jankkila, Hilkka (toim.) & Koistinen, Markku & Mäkitalo, Irja & Talvensaari, Hanna-Leena & Torvinen, Pauli & Veijola, Jussi & Vuorela, Eija & Wuotila, Anna-Kaisa.
Suomen luontoyrittäjyysverkostoLuonnontuotealaan, luontomatkailuun ja muuhun luontoyrittäjyyteen liittyvää tietoutta sekäa alan linkkejä ja ajankohtaisia tapahtumia = > Tutustu Lähteet ja linkit:Näyttötutkinnon perusteet. Elintarvikejalostajan ammattitutkinto 2001.
Kuvat:Knuutila, Seija
![]() ![]() ![]() |